Las Vegas, Death Valley NP

Ráno jsme se probudili uprostřed ničeho, v poušti asi 10km od highway a přesto tu projelo jedno auto. K přehradě Hoover dam jsme to měli už jen hodinku jízdy, tak nebylo kam spěchat. Dříve se k přehradě muselo složitou objížďkou, ale teď vede dálnice těsně vedle přehrady. Přehrada je to velká, ale že by mě nějak zaujala to říct nemůžu. Prostě zeď postavená v kaňonu. Kousek od přehrady je nově postavený dálniční most který je zajímavý nejen tím že ho postavili před plánovaným termínem, ale ještě se vešli do rozpočtu :-O. V Česku jsem o takové stavbě neslyšel.
Na odpoledne a hlavě na večer jsme se těšili do Las Vegas. Je to rozlehlé město, ale hlavní část a atrakce jsou vyskládané vedle sebe v jedné dlouhé ulici – The Strip. Řada hotelů předhánějící se v netypické architektuře nebo naopak kopírující stavby z celého světa. Každý hotel má své kasíno kde lze hrát různé varianty pokru, rulety nebo mačkat tlačítko na VÝherních automatech. Původní plán, tedy načerpat tady peníze na zbytek cesty nevyšel a tak jsme po půldenním procházení kasíny v noci naskočili do auta a zamířili na sever směr Dead Valley. K přespání jsme tentokrát zvolili odstavné pouštní parkoviště.

Další den nás čekalo údolí smrti, já bych to spíš přeložil jako mrtvé údolí – nejníže položené místo v USA a taky místo s nejvyšší průměrnou teplotou na světě. Přestože venku nebylo úplně jasno, teplota se v poledne vyšplhala na 50°C ve stínu. Naše klimatizace dostávala zabrat, proto jsme využili klimatizovaného návštěvnického centra a ve zdejším kině si trochu zdřímli – samozřejmě až po prohlídce všech zajímavostí :). Více z místa prozradí fotky, i když z nich to vedro úplně nevyzařuje.

Zbytek dne jsme opět museli nastoupit do auta a po nekonečných silnicích pokračovat směrem k Sequoia NP kam bychom měli dorazit další den.